-Katso, mitä nappasin. -Älä pane sitä... altaaseen.
-Syödään se. -Mikä se on?
Monni. Sain sen järvestä.
Panin veneen valmiiksi. Raitis ilma tekee hyvää Davidille.
-Hän on tosi sairas. -Käydään vain kalassa ja syödään.
-Onko järvi puhdas? -Puhdas kuin meri.
Eve, hän ei ole huoneessaan.
-Ei hän tullut alaskaan. -Etsi talosta. Minä etsin ulkoa.
David!
David! David!
Löysin jotain.
Pois tieltä.
-Tunnistatteko tämän? -Se on poikani.
Missä minun poikani on?
David!
-Etsikää minun poikani. -Missä poikani on?
Missä hän on?
David! Missä minun poikani on?
Missä minun poikani on? David!
Vuotta myöhemmin
-Haluan käydä äidin ja isän luona. -Se on liian kaukana.
-Ben lupasi viedä. -Kaikki ovat mukavia hautajaisissa.
-Olemme melkein valmiita. -Mennäänkö sitten hautausmaalle?
Totta kai. Miten voitte?
-Tuleeko sinusta uusi isämme? -Ei.
Vanhempanne haluaisivat teille oikean äidin ja isän.
Minä rakastan teitä, mutten olisi hyvä vanhempi.
Poliisi tulee hyvänä päivänä hengissä kotiin...
-...ja syö kanapuikkoja. -Ethan.
Täällä on ihmisiä, jotka haluavat tavata sinut.
Ei hätää. Mene vain.
Tule vain.
Ei hätää.
Minä en jätä teitä.
Olen aina käytettävissänne. Minä lupaan sen.
-Me tarvitsemme sinua nyt. -Tuletteko allekirjoittamaan...
...että saamme paperit valmiiksi?
-Kauanko olette tuntenut lapset? -Heidän koko ikänsä.
Olin heidän vanhempiensa koulutoveri.
Tämä oli suuri menetys teillekin. Kiitos, Carol.
-Se oli vielä pahempaa kuin tämä. -Te toimitte oikein.
-Toiminko? -Allekirjoitus toiselle sivulle.
Kiitos.
Anteeksi. Osaatko pitää salaisuuden?
-Mitä? -Salaisuuden.
Kyllä kai.
-Tässä. -Kiitos.
-Oletteko te käytävävalvoja? -Olen äiti.
Salaisuuteni on se, että tiedän kaikkien täällä olevan peloissaan.
-Olen kokenut molemmat puolet. -Ihanko totta?
Tiedätkö mitä? Olen oppinut paljon perheistä.
Lapsia pitää suojella. On oltava hyvä äiti.
-Ostetaanko jätskiä? -Ostetaan vain.
Minä olen Raymond. Olet varmaan Ethanin sisko.
-Abby. -Hei.
Otatteko te hänet?
Me menetimme poikamme.
-Minä haluan olla vielä äiti. -Hänellä on onnea.
Ole kiltisti, Ethan. Kaikki kääntyy parhain päin.
Me näemme yhä toisiamme, tosi usein.
Minä opin perheistä myös tämän:
Viiden makuuhuoneen talossa pitää olla useampi lapsi.
Perillä ollaan.
Tämä on eteinen, ja tämä on vierasolohuone.
Tule.
Tuo on sisäpiha. Raymond suunnitteli sen.
-Älä koske. -Tämä on teidänkin kotinne.
Portaat johtavat makuuhuoneisiin. Tuo on ruokailuhuone.
Tämä on oleskeluhuone. Näytä, mitä ostit Ethanille.
Tosiaan. Katso suoraan eteenpäin, Ethan.
-Jee! -Häntä ei enää näy.
Tämä on mahtava peli.
Täällä ovat makuuhuoneet.
Tämä on meidän huoneemme. Haluan aamiaista joka äitienpäivä.
-Tästä voisi tulla leikkihuone. -Joo.
-Tämä on sinun huoneesi. -Tosi huippu.
-Pidätkö tästä? -Hän taitaa tykätä.
Minä panin tavarasi paikoilleen. Vessa on tuolla.
Hyvä. Ethan nukkuu lähellä meitä.
Minä näytän Abbylle tornin, sinun huoneesi.
Pidät siitä varmasti.
Varoituksen sana: Eve nukkuu kevyesti. Älä tee kärrynpyöriä.
Tässä tämä on.
-Olenko yksin täällä? -Sinä tarvitset oman tilasi.
Pidätkö huoneesta? Sinulla on parhaat näkymät.
Katso ulos. Teistä tulee onnellisia täällä.
-Mitä tuolla on? -Älä mene sinne.
Se oli poikamme huone. Älä mene sinne.
En tietenkään.
Asettukaa huoneisiinne. Ruoka on tunnin päästä.
Minä näin matkalla järven. Mennään.
Varovasti.
-Mennään uimaan. -Pysy siinä.
Mitä te teette? Äitinne on huolissaan.
Tule, Ethan.
Mennään. Tuletko sinä, Abby?
Älkää menkö järvelle ilman meitä.
Anteeksi.
Kertokaa ennen kuin lähdette. Täällä ei voi juoksennella yksinään.
Täällä on vaarallista.
Nyt on ruoka-aika. Onko grilli valmiina?
-Minä laitan. -Kiitos. Onko nälkä?
Tulkaa.
Tarkistan asian. Ei hätää, Abby.
-Ulkona on joku. -He tulevat tarkistamaan tilanteen.
-Ulkona on joku. -Minä kuulin. Asia on hoidossa.
Meillä ei ole hätää.
Abby.
-Abby! -Onko kaikki hyvin, Ethan?
Häntä pelottaa.
-Tämän takia pysymme lähellä taloa. -Abby näki ulkona jonkun.
Missä sinä olit keskellä yötä?
-Haluatko nukkua äidin kanssa? -Minä jään tänne.
Minä haluan Abbyn.
Te olette turvassa.
Ole hyvä. Sieltä hän tulee. Tule istumaan.
-Montako lettua otat? -Kaksi riittää.
-Aamiaiselle. -Tulen kohta.
Hän menee työhuoneeseensa kuudelta.
-Toivottavasti hän ei herätä teitä. -Ei.
Tarvitsen apua kotihommissa. Saisinko... kaksi vapaaehtoista?
Te autatte Eveä pyykinpesussa. Minä näytän teille.
Katso, Ethan. Pyykinpesussa pitää varmistaa, että...
Se on isäni ase, hänen muistonsa sodasta.
Eve luulee, että heitin sen pois. Avataan kansi.
-Sitten säädetään pesuohjelma. -Painanko tästä?
Oikeastaan tästä.
Abby. Haluaisin selittää tämän vain kerran.
Hyvä. Sitten otetaan pesuaine.
Aivan portaiden yläpäässä oven takana on ullakko.
Täällä on paljon tehtävää.
Sinun jälkeesi.
-Onko täällä sinusta kuuma? -Ei.
-Ei oikeastaan. -Tämän pitäisi olla kuumin huone.
Lämmin ilma karkaa.
-Eikö se ole hyvä? -Ei talvella. Me eristämme tämän.
Tästä ikkunasta tehdään ilmatiivis.
Tehdään vähän kerrallaan ja tutustutaan samalla toisiimme.
-Selvä. -Saat käyttää työkaluvyötäni.
Anna olla. Niitä on paljon. Selviydytkö urakasta?
Sinun ei pitänyt tulla tänne. Sinä lupasit.
Anteeksi.
Pidätkö salaisuuden?
-Pidän. -Varmastiko?
Älä kerro Evelle. Ihan oikeasti.
Selvä.
Mennään ennen kuin Eve löytää sinut.
Minne matka?
-Kävelylle. -Nyt on lounasaika.
-Syön sitten kun palaan. -Et saa vaellella ulkona.
-Käyn vain järvellä. -Et missään nimessä.
Miksen?
Koska elät minun säännöilläni, ja se on sinun parhaaksesi.
-Mikä sinua vaivaa? -Ei lounasta...
...eikä kävelyä. Mene huoneeseesi!
Selvä.
Anteeksi.
Avaa ovi, Abby.
Ovella ei ole koskaan ketään.
-Hei. -Ei voi olla totta!
Mitä kuuluu? Terve, kaveri.
-Even mukaan olette mökkihöperöitä. -Hänen takiaan.
Onpa hieno, iso talo. Hyvät näköalat.
-Täällä on pleikkari. -Tästä eivät asiat parane.
Hei.
-Mikä sinua vaivaa? -Vie meidät pois täältä.
Nainen on tosi outo.
Me emme saa mennä ulos. Kellarissa on patja. Emme saa soittaa.
-Soittamiseen tarvitaan koodi. -Yrittäkää saada tämä toimimaan.
Ette ole ehkä kuulleet, mutta he menettivät poikansa Davidin.
Hän hukkui järveen.
Teistä voi tuntua, että he eivät ymmärrä. Kyllä he ymmärtävät.
Yrittäkää vielä muutama viikko. Kun tulen hakemaan teitä huvipuistoon...
-Huvipuistoon! -...haluan nähdä hymyjä.
Miksi kellarissa on patja?
-Miksi käyt urkkimassa siellä? -En pääse muuallekaan.
-Ette päästä meitä ulos. -Tietenkin päästämme.
Te tarkkailette meitä koko ajan.
-Onko teillä jotain salattavaa? -Ei.
Me suojelemme teitä.
-Ben suojelee meitä. -Ben Kochko?
-Hän asuu kaksiossa keskustassa. -Saamme muuttaa hänen luokseen.
-Hän ei halua isäksenne. -Sinä et tiedä sitä.
Mistä moinen asenne, nuori nainen? Tämä on teitä varten.
Vanhempanne eivät suojelleet teitä.
Älä puhu vanhemmistani. Et tunne heitä.
-Me olemme teidän vanhempanne. -Haista vittu.
Sinuna en tekisi sitä.
Istu!
-Kulta... -Älä.
Ei hätää, Ethan. Syö vain.
Talo on lukittu. Vintiöt ovat unessa.
Tämä ei ole oikein. Ei vielä.
-Hei, kulta. -Aiotko siivota?
-Miksi? -Hän tulee kolmelta.
Hoidan sen kyllä. Huomenta, Abby.
-Kuka tulee kolmelta? -Sosiaalityöntekijä.
-Myöhästyit aamiaiselta. -Kello on puoli yhdeksän.
Sinä voisit vähän siistiytyä sosiaalityöntekijää varten.
Pane hiukset kiinni ja tällainen kaunis paita päälle.
Se olisi kohteliasta. Ei millään pahalla.
Kotirouvatyyli ei oikein kiinnosta. Ei millään pahalla.
-Mitä tämä lukitseminen tarkoittaa? -Me suojelemme perhettämme.
Näytät söpöltä.
-Oliko vanha hälytin rikki? -Äitisi osti uuden mallin.
Hän ei ole äitini.
Hei. Minulla olisi asiaa.
Puhutaan tässä.
En tiedä, missä sinut on kasvatettu, mutta lopeta tuo naljailu.
Muuten saat lähteä, ja Ethan jää tänne.
-Sinä olet tiellä. -Olen tuplasti sinua ilkeämpi.
Teen rutiinitarkastuksen. Voisivatko lapset näyttää minulle taloa?
-Totta kai. -Näyttäkää minulle huoneenne.
-Pidätkö uudesta kodistasi, Ethan? -Pidän.
Hieno.
Onko täällä yksinäistä? Haluatko puhua jostain?
Jos me jäämme tänne ja minä lähden opiskelemaan...
-...mitä veljelleni tapahtuu? -He voivat adoptoida hänet.
Entä jos minä haluan adoptoida hänet? Eikö minulla ole sananvaltaa?
Pääset huoltajaksi 18-vuotiaana.
Kun täytän 18, he eivät voi estää minua.
Sinulla on elinikäinen oikeus veljeesi. Sitä ei voida riistää.
Onko selvä?
Kaikki on hyvin.
-Onko muita rauhoittavia? -Ei.
-Onko kodeiinia, Vicodinia? -Ei.
Eikö useimmilla aikuisilla ole kipulääkkeitä?
Lapset ovat uteliaita, eikä uteliaisuus saa tappaa heitä.
-Olkaa tarkkana lääkkeiden kanssa. -Totta kai.
-Voikaa hyvin. -Kiitos käynnistä.
Hyvää matkaa.
Minä avaan.
Ettekö te tarkista kellaria?
Pitäisikö minun?
David leikki täällä yksin. Nyt huolehdimme lapsista paremmin.
Tuossa oli ennen sänky.
Hän nukkui täällä.
-Oliko täällä sinun mielestäsi sänky? -Miksi ihmeessä?
Tuossa oli vanhoja peittoja. Heitin ne pois.
Mikä sinua vaivaa? Hän puhui tästä eilen.
Koskeeko tämä keskustelua, jonka kävimme veljestäsi?
Ei tämä sitä koske. Täällä oli sänky.
Nyt riittää. Mennään ylös. Olen pahoillani.
Tule, Abby.
Tule nyt.
Turvallista matkaa.
Tein lempiruokaasi.
-Entä lasten päivällinen? -Eikö olekin täydellistä?
Eve.
Kulta. Puhuisit minulle.
Tällä kertaa kaikki on toisin.
Kanaa, herneitä, salaattia.
Viiniä. Täydellistä.
Juo viinisi, Raymond.
Sinulla on kotihommia.
Sen jälkeen voit lähteä äitisi kanssa asioille.
Raymond.
Anteeksi.
Ei se mitään. Menen työhuoneeseeni.
-Hei. -Minulle on kuulemma töitä.
Istu vain ja ota rennosti.
Voisitko tiskata loput astiat?
-Sopii. -Kiitos.
-Mitä sinä teit? -Sain haavan!
Sattuu hirveästi.
Älä liiku.
-Haluan mennä sairaalaan. -Eve on ollut sairaanhoitaja.
Onpa pahan näköinen.
-Lasia pitää käsitellä varovasti. -Se oli jo rikki.
-Mitä sinä teet? -Pysy paikoillasi.
-En halua sitä. -Ei hätää, Abby.
Onko sinulle pantu tikkejä? Pysy paikoillasi.
-Voi luoja! -Pidä häntä paikoillaan.
Tämä on äidin tehtävä.
Hän lohduttaa lastaan, parantaa sairaan lapsen-
-oikaisee lasta, joka on väärässä.
Hän tekee sen, koska haluaa. Hän ei odota mitään vastineeksi.
Voi luoja.
Se on ainoa toiveeni.
Olla hyvä äiti.
-Mitä se on? -Kipulääkettä.
-Minulla ei ole kipuja. -Pian on.
-Hän lupasi. -Isä ei ehdi ajaa sinua hautausmaalle.
-Hän ei ole isäni. -Ethan.
-Älä viitsi, Ethan. -Mikset ole sängyssä?
-Heikottaa. Mitä annoit minulle? -Otatko munia?
-En. -Paahtoleipää?
-En. -Sinun pitää syödä jotain.
Ben Koch soitti eilen. Kerroin hänelle tilastasi.
-Olin eilen kunnossa. -Olet ollut sängyssä kolme päivää.
Hän lupasi poiketa.
Syö vain.
-Ethan. -Olen tosi kipeä.
-Voi ei. -Kiitos, tohtori.
Annan paljon nesteitä.
Jatketaan samaan malliin, jotta hän ei kuivu.
-Onko se ruokamyrkytys? -Me söimme samaa ruokaa.
-Haluan soittaa. -Miksi?
Haluan kertoa Benille.
-Soitan huomenna. -Miksen saa soittaa?
-Kello on kolme yöllä. -Eve hoitaa asian.
Sinä nukut omassa sängyssäsi.
Äiti on tässä.
Ei hätää. Minä olen tässä.
Etkö syö mitään?
Ota keittoa.
Tein tämän Ethanille.
Huomenta.
Paljon nesteitä lääkärin määräyksestä.
Tämä on teetä. Se helpottaa oloa.
-Tämä ei ole ruokamyrkytys. -Eikö?
Kyse on jostain muusta. Vie hänet sairaalaan.
-Voin hoitaa häntä täällä. -Sinun piti soittaa Benille.
-Hän poikkeaa loppuviikosta. -Koska soitit hänelle?
-Tunti sitten, kun nukuit. -Soita uudelleen.
Hän ei ole sinun juoksupoikasi.
Tässä.
Tunnen veljeni. Hän on selvästi sairas.
Millainen olo sinulla on? Haluatko jotain syötävää?
Ruokamyrkytys
Äiti myrkyttää lapsensa
MÜNCHAUSENIN OIREYHTYMÄ
Vanhemman tunnusmerkit
Epäilty on yleensä äiti
Näyttää hyvältä vanhemmalta, mutta on petollinen
Terveydenhoitokokemusta
Käyttää uhriaan sisäisen tarpeen tyydyttämiseen-
-aiheuttaen pysyviä vammoja tai KUOLEMAN
Epäilty on vaarallisempi, jos hän tietää, että häntä epäillään
Internet-puhelin
Kielletty toiminto
-Raymond, auta minua. -Ei nyt.
Sinä varoitit vaimostasi, kun menin poikasi huoneeseen.
Hän teki kaikkensa parantaakseen pojan.
-Olin todella ylpeä hänestä. -Kuka se on?
David, edellinen kasvattilapsemme.
"Tyler"?
Poikamme Tyler
Poikamme David
Poikamme Alexsei
Voi luoja.
Minulla on auton avaimet. Me lähdemme, Ethan.
Mennään. Ei hätää.
Pannaan takki päälle. Nouse istumaan.
Olen pahoillani.
Voi ei.
Hemmetti.
Minä tulen ihan kohta.
Käynnisty.
Eikä! Käynnisty nyt.
Hitto.
Olen pahoillani. Mennään.
Sinä tunnut kylmältä. Minä tuon Benin tullessani.
Unohdit avaimeni.
Te lapset teette tästä vaikeaa.
Minä käytän kaiken aikani teidän räkänokkienne pyyhkimiseen-
-mutta kiitosta ei heru.
Ette voi edes totella minua.
-Mitä teit Ethanille? -Rakastan häntä.
Davidiäkin?
Minne aioit viedä poikani? Et saa poistua talosta.
Tuhmat tytöt lähetetään huoneeseensa.
Apua!
Apua! Apua!
Apua!
Aiotko pyytää anteeksi?
-Aion. -Selvä.
-Anteeksi. -Mistä?
Ei hajuakaan.
Jos et syö, et pääse koskaan pois.
Olet tosi sairas, Ethan. Siksi ensimmäinen äitisi jätti sinut.
Ei hätää.
Tämä helpottaa oloasi. Noin.
Nuku vain. Minä en jätä sinua koskaan.
Äiti on tässä.
UUNINPUHDISTAJA
Äiti ei jätä sinua koskaan.
Jos huudat, tapan hänet.
-Hei. Mitä kuuluu? -Hyvää. Nyt on hieno päivä.
Niin on.
-Voinko auttaa? -Haen lapset. Kai muistat minut?
Tosiaan, Ben.
Ben Koch.
-Olisit soittanut ensin. -Kukaan ei vastannut.
-Meidän piti mennä huvipuistoon. -Eve vei lapset kaupunkiin.
-Siellä on lasten taidenäyttely. -Niinkö?
He palaavat vasta illalla.
Kerron heille, että kävit. Harmin paikka.
Harmi todellakin.
Minä toin tämän Ethanille.
-Saanko viedä sen? -Minä annan.
Voin antaa sen itse.
Teillä on hieno talo. Saanko tulla katsomaan?
Totta kai. Tule vain.
Tämä on upea talo.
-Otatko juotavaa? -Ei, kiitos.
-Missä Ethanin huone on? -Yläkerrassa, käytävän päässä.
Selvä.
-Onko se tämä? -Ei.
Tuo tuolla.
-Kiva huone. -Eve tykkää sisustaa.
Minulla on lahja Abbyllekin, mutta taidan antaa sen itse.
-Mitä hänelle kuuluu? -Eve kutsuu häntä kesäprojektiksemme.
Sano lapsille, että menemme toisen kerran. Tämä on outoa.
-Luulin, että he odottivat tätä. -Lasten mieli muuttuu.
-Kiitos. Hyvää loppupäivää. -Samoin sinulle.
Hän lähti.
Jestas.
Minä panen hänet sänkyyn.
Ethan.
Voi ei.
Ethan, minä hoidan meidät pois täältä.
Minä haen apua.
Abby!
-Haloo. -Kiinni jäit.
Haloo.
Ulkonumeroihin soittamiseen tarvitaan koodi.
Konstaapeli Ben Koch osoitteesta 100 Pine Haven Lane.
Täällä on lapsia vaarassa.
Abby.
Tiedän, että kuulet. Et mene minnekään.
Et voi lähteä.
Vätys.
Pysy siellä, Ethan.
Olet turvassa. Äiti tulee kohta.
Olen saanut tarpeekseni!
-Haluan vain olla hyvä äiti! -Et ole hyvä!
Etkä ole minun äitini.
Ethan.
Oletko kunnossa?
Lopeta!
Pysy kaukana pojastani.
Laske aseesi, Raymond.
-Ben. -Ei hätää, Abby.